Když jste do někoho opravdu zbláznění,
ani vstávání není tak hrozné.
Dobré ráno.
Vzduch je čerstvější, slunce jasnější.
Dokonce ani váš dech nepáchne.
- Smrdíš jako zkažená vajíčka. - Jejda, promiň.
Zkažená vajíčka miluju.
Jsi úplně jiný než moji bývalí kluci.
- Jakto? - Tak třeba,
kalhotky zůstaly na svém místě.
Protože si tě vážím.
Jo?
Jo... a navíc se mi nepodařilo dostat přes tenhle uzel.
Díky za tvoji trpělivost.
Nemysli si, prosím, že si s tebou jen hraju.
Prostě vedle tebe ráda usínám.
V životě se mi nespalo líp.
Mně taky ne.
Já to dokončím... Doufám, že k sexu nikdy nedojde.
A co kdybych ti řekla, že mám chuť právě teď?
- Nezájem... - A co takhle dnes v noci...
Jasně, to by šlo... Ale teď by to taky nebylo marné.
Jo, teď by to šlo. Jasně.
Tak se mi to líbí.
- Vypadni! - Čtvrt na osm, mládeži. Do práce.
.:: scr00chy uvádí ::.
[SCRUBS] S01E14 - MY DRUG BUDDY
Překlad z EN do CZ: spazz Korekce: scr00chy
Navštivte náš web o seriálu Scrubs: http://scrubs.webz.cz
Od té doby, co je Alex sociální pracovnicí, je tu pořád.
Někoho by to mohlo rozptylovat, ale já jsem pořád ve střehu...
Stojíš mi na noze.
Ježíši, pardon.
Klidně mi šlápni na nohu. Nemůžu se dočkat tvojí výmluvy.
- Někdy jindy. - Vážně? Pročpak?
Aha. Pěkný úlovek Už jste spolu spali?
Cože? Tohle s tebou řešit nebudu.
- Takže ne. - Tak hele, Jolly Greenová.
Takové je prostě lidské soukromí... Soukromé!
Teď už je jasné, že ne.
Rád vás zase vidím, pane Barnesi. Za chvilku se vám budeme věnovat.
Dejte ho na šestku.
Pověz zlato, baví tě to hodně?
Klídek.
Pokaždé když tohohle chlápka nechám přesunout, šoupneš mi ho zpátky sem.
Tak jo, hrdličky. Ukažte se.
Vzhledem ke zvýšené lipáze bych řekla, že to bude zánět slinivky.
Chceš to dokončit?
- Začneme Demerolem... - Zase to bubnování...
Pan Barnes byl loni třikrát usvědčen ze zneužívání Demerolu.
- Vždyť říká, že s tím skončil. - Aha, závislák řekl, že skončil?
Proč jsi mi to neřekl?
- To mění celou situaci. - Já mu věřím.
To, že máš holku, ještě neznamená,
že svět je teď barevný jak lentilky.
Red Sox pořád stojej za prd, věř mi.
Barbie doteď nezjistila, co s tou otravnou ofinou
a feťáci pořád lžou, jenom aby si sehnali další dávku.
Vstávej, zlatíčko, nebo přijdeš pozdě do školy...
Počůrala sis postýlku...
Proč taky nemůžeme mít normální dítě?
Máma říkala, že mi dělá štíhlejší obličej...
Nedělá.
Počkejte, prosím. Moment.
Jeď.
No tak. Honem.
Neviděla tě, Bobe, hlavně se nehýbej.
Doktore Kelso!
- Vzal byste mě do nemocnice? - Ale jistě, drahoušku. Moc rád.
Dr. Cox a já jsme už dlouho přátelé. Měl bys ho líp poznat.
- A musím? - To si piš, že jo.
Kdyby tě to náhodou zajímalo,
stojí tu: "pokud tohle přečteš, jsi moc blízko."
Já se nedíval.
Uvidíme, co předvedeš ty se šmírákem za zády.
Nemusíš spěchat. Máme na to celý den.
Dělej...
Dohlížela jsem na pana Barnese dost dlouho.
Musíme mu prostě dát čas.
Tady, otevřu ti je.
Lidé neví, jaké to je, být závislý.
Co děláme v pohotovostní místnosti?
Už jsi tu někdy dováděl?
Hodněkrát.
- Sice sám, ale... - A co bys řekl na malou změnu?
Ano, prosím.
Elliot.
Nedala bys nám tak dvě minutky?
Nebo třeba osmdesát?
Chtěla jsem ti jen říct, že sestry dělaly kontrolu a chybí padesát dávek Percocetu.
Rozdělíme se a prohledáme všechny pokoje.
My začneme tady.
Bezva.
Půjdou rovnou za Barnesem. Musím na něj dohlédnout.
- Alex? - Co?
- Nemám rád, když odcházíš. - Pojď sem.
Večer začnem přesně tam, kde jsme skončili.
Dvacet babek, že k tomu nikdy nedojde.
Neříkej, že ses urazil?
- Jak je, Bobe? - Bezva, Allane.
Dal bych si dvojité mocaccino s extra pěnou
říznuté vanilkou a muškátovým oříškem.
- Černou kávu, jo? - Bingo-bango.
Proboha, že by vás měl opravdu rád?
Prostě si objednejte.
Dám si espresso a...
Jaké máte dnes vdolečky?
Mohla byste si pohnout, slečno? Spěchám.
Proboha, moc mě to mrzí.
Dovolila jsem si celých šest vteřin objednávat snídani?
Zavolám mámě a řeknu ji, jak mizerně mě vychovala.
Pěkně děkuji.
Takové chování asi nebyl zrovna šálek jejího kafe.
Dej to na mě, Carle. Bože, jak já miluju kuráž.
Jak to jde?
Nazdar. Jak ty? Dal by sis pivko?
Tohle jsou, ksakru, záchodky. Nemluví se tu. Nikdy.
Je to tak divný, jsme na jednom Čurozpisu..
To teda ne.
To není dobrý.
Proč by to měl být zrovna pan Barnes? V tom oddělení je spousta lidí.
Má pravdu.
Tři jsou v kómatu, dva nemůžou chodit, a pak je tam taky jeptiška.
Taky dobrý.
Elliot, pan Barnes to určitě nebyl.
Léčil se přes půl roku.
Nemusíš ho hned odsuzovat.
Neodsuzuju. Kdyby jo, řekla bych ti, že máš hnusný boty.
Neklesni na její úroveň.
S tou ofinou vypadáš jako šimpanz.
Zeštihluje mi obličej! Jste snad všichni slepí?
Co takhle vrátit se k panu Barnesovi?
Jistě. Tak kdo má podle tebe pravdu?
Jo.
Sakra.
Pro lásku Boží, co děláš na dětském?
Prostě mi to nejde, když nejste nablízku. Jste můj kamarád do zlatého deště!
Půjdeme rovnou k věci, ano?
Chodíš s Carlou, jedinou osobou v nemocnici, kterou jakž takž snáším
a ona chce, abychom spolu vycházeli i my dva. Chápu to. Opravdu.
Víš co mi ale moje křišťálová koule řekne pokaždé,
když se zeptám, jestli z nás dvou budou přátelé?
- Co bys řekl? - Nevím.
"Nevypadá to nadějně."
Ale, doktore, tomu přece nemůžete věřit.
Když mi bylo devět, tak jsem se zeptal té svojí, jestli můžu vypít její obsah.
Problil jsem tři dny.
Opravdu krásný příběh. Teď uděláš tohle.
Běž za Carlou, ale nepřemýšlej nad tím, proč s tebou je.
Řekni jí, že jsme šli na basket a vyměnili jsme si svetry.
- Srozuměno, kamaráde?
Tohle si nemusíme nechat líbit.
Doktor Kelso nám nemůže jen tak zakázat, abychom si vyměňovali směny.
Chtěla jsem se jít podívat na synovce v Pipinovi.
- Koho hraje? - Pipina.
Bob Kelso je bídák.
Přemýšlely jste někdy nad tím, jak těžké je být vždycky za toho zlého?
Ať chcípne.
- Ahoj, zlatíčko. - Dámy.
Carlo, přemýšlel jsem o těch maminčiných narozeninách.
Mrzelo by mě, kdyby je nemohla oslavit s tebou, takže jsem ti zařídil jinou směnu.
- Ale, doktore... - To nestojí za řeč.
Mám vás zítra zase vyzvednout?
Výborně. Nashle, vy moje sluníčka.
- Koho jsi podpořil? Elliot nebo Alex? - Ani jednu. Předstíral jsem, že mě zavolali.
Řekly, že to neslyšely, tak jsem jim vynadal do lhářek a utekl.
- Mazané. - Obě mají pravdu. - Drž se svého úlovku.
- Co tím myslíš? - S kým chceš spát?
- Alex. - Tak bude mít asi pravdu.
Nejsem si Turkovou radou jistý. Občas věci hodně zjednodušuje.
Zvlášť, když jde o úlovky.
Co kdybych ti řekla, že mám na to chuť právě teď?
Souhlasím s Alex. Dlouho jsem nad tím přemýšlel.
Myslím, že má pravdu, nemužeme hned vyvozovat závěry.
Jaké překvapení.
Něco mi pověz.
- Co si o Alex myslíš? - Ani náhodou!
O holce, se kterou spíš, mluvit nebudu.
Ještě s ní nespal.
Nemusíš to nijak rozvádět, jen co si o ní...
Nemám ji ráda a nevěřím ji. Bojím se, aby ses nespálil.
- Ty, žárlivko. - Zmlkni.
Mám zmlknout, protože na ní tolik žárlíš,
že je ti úplně jedno, že jsem šťastný.
Tohle si myslíš, jo?
Za žádných okolností neříkej, co si myslíš.
Promiň, ale svou příležitost se mnou jsi propásla.
Proč sám sebe nikdy neposlouchám?
Víte co? Vlastně si se včerejškem starosti nedělám.
Elliot není urážlivý typ...
I když...
Měl byste své sousedce říct, že si svou síť budete věšet, kde se vám zlíbí,
a jestli se jí to nelíbí, může se přestěhovat.
To se mi na tobě líbí, Carlo.
Co si ostatní myslí, ti je šumafuk.
- Dobré ráno, doktore Kelso. - Sestry.
Vstávej!
Promiň, že jsem se včera neukázala.
Vyvalila jsem se doma na gauč a úplně vytuhla.
Vlastně jsem ani nevěděl, jestli je to jisté, tak...
Promiň, že jsem to nezvládla.
Vypadala, že jí to mrzí. A mně taky.
Chtěl tady někdo radu chirurga?
Ty jsi doktor Turk?
Samozřejmě. Piš si.
Musíš si udělat seznam lidí, co tě otravují.
No jo. O co jde?
Ucpané cévy. Nebyl v lékařské péči...
Existuje nepsaný zákon, že když si ošetřující lékař zavolá praktikanta ke konzultaci,
měl by s ním paktikant ve všem souhlasit.
Nemyslíš?
No, vlastně bych doporučoval bypass, pane.
Á, to byl můj pager.
Špatně.
Je úplně mimo.
Štveš mě tak, že...
Že musím na záchod.
Já taky.
To se podívejme. Ani mě nepozdraví.
No dobrá, taky ji nepozdravím. Nikdy.
Je tak tvrdohlavá.
Zahrává si se špatným chlápkem.
Mrkne... každou chvíli.
Je tak tvrdohlavá.
Laverne, podala bys mi prosím gázu?
Doktor Kelso tě třeba ráno hodí do obchodu s gázou.
- Tak poslouchej. - Carlo.
Tohle papírování je naprosto odbyté a na svědomí ho máš ty.
Něco takového tady trpět nebudu.
Pomůžu ti, zlatíčko.
Potřeboval jste mě jenom na to, abych potvrdil, že ten chlápek nepotřebuje operovat?
- Dostals mě. - Bypass je správná volba.
Vzhledem k rizikům...
Je to diabetik a má ucpané cévy...
Léky proti angíně by byly stejně účinné.
- Takže funguje obojí? - Jistě.
Tak proč se hádáme?
- Čau, kotě. - Ahoj, zlato.
A právě tehdy si uvědomili, o co vlastně jde.
Doktor Cox byl zamilovaný do Turkovy holky.
- Kdo si dá sendvič? - Jsem najezený.
Barnesovy toxikologické testy jsou negativní.
- Nic neukradl. - Takže?
Takže ses mýlila.
O tohle už ale dávno nejde, nemyslíš?
Pokud si nedokážete udobřit jednoho ze svých nejlepších přátel,
nic vám nemůže spravit náladu.
Konečně mám padla. Chceš odsud vypadnout?
Haló?
Jdem na to nebo co?
Doktore Kelso.
- O co jde? - Chci vám poděkovat.
Za to, co jste udělal.
Jak jste na mě křičel před ostatními sestrami.
- Vážím si toho. - Mladá dámo,
křičel jsem na vás, protože ty papíry
vypadaly, jako by je sepsal ožralý capart.
Poslyšte, Carlo, mám milující rodinu,
plno blízkých přátel a nádherný kutilský krám ve sklepě.
Zkoumáním lidských citů tady čas netrávím.
Dělám prostě to, co mě baví.
A... vezmete mě zase zítra?
Nejsem si jistý, jestli jsem vám už odpustil tu schovávanou.
Ale klidně můžete zítra zmeškat autobus
a zkusit štěstí.
Podívej, oba jsme chlapi. Jeden sice trochu větší,
- ale to je v pořádku. - Co chcete?
Nemám v plánu kazit vám s Carlou vztah.
Neřeknu jí, co k ní cítíte. Od toho tu nejsem.
Ale v momentě, kdy si to poděláš,
což se taky stane... Budu připravený.
Jestli hodláte čekat, přinesu vám knížku,
páč to bude trvat.
- Jdeš? - Až po vás.
Vzpomínáš, jak vyšly nové Hvězdné války a všechno se to tak poskládalo,
ale v posteli to vlastně až tak skvělé nebylo?
Klid, tohle je zahřívací kolo,
aby ses dostal zpátky do formy.
Jdu se převléct.
Sice jsem si zuby vydrhnul už osmkrát, ale stejně si od tebe vemu pár bonbónků.
Hele, akorát jsem si sundala kalhoty,
ale zdá se mi, že vypadám úplně jinak.
- To je Percocet. - JD.
Takže včera jsi nepřišla, protože jsi vytuhla.
Jo, myslím, že půjdu.
Můžete si vybrat kohokoliv. Tyhle výmluvy zní vždycky stejně.
I když je to zrovna někdo, koho máte opravdu rádi.
Nerozumíš tomu.
Moje práce je hodně stresující.
Není to nic vážného.
Potom jsme si chvíli povídali.
Řekl jsem jí o pár lidech, co by mohli pomoct.
Ale od té doby už jsme spolu nebyli.
Všechno se vrátilo do normálu.
- Dlužíš mi dvacet babek. - Ale já se nikdy nevs...
Dvacku.
Tak jo, měl jsem to udělat už dávno, takže...
Omlouvám se, neměl jsem říkat, že žárlíš.
Dávala jsi na mě pozor. S Alex jsi měla pravdu.
Nespal jsi s ní, viď?
Ne. Ale co na tom záleží?
Protože jsem žárlila.
Určitě?
O čem přemýšlíš?
O tomhle.